TILBUD ROSER TO BUKETTER 70 KR.
Hei, hei. Køen begynner bak meg.
- Da blir det 50 kroner. - Nei. Det blir 35 kroner.
Tilbudet gjelder bare ved kjøp av to buketter.
Lille venn, jeg skal bare ha én bukett.
Halvparten av 70 er så vidt jeg vet fortsatt 35.
Én bukett koster 50 kroner. To buketter koster 70 kroner.
Det stemmer jo ikke.
Det er jo det rene vanvidd. Jeg anmelder dere til forbrukerrådet.
Er sjefen her? - Nei, hun er til lunsj.
Lunsj? Hun burde heller bruke tiden på å lære å regne.
To priser på samme vare. Det er det rene vanvidd.
Bare så du vet det...
Det blir ingen vane med to buketter.
Jeg savner deg.
EN MANN VED NAVN OVE
SYKKELPARKERING ABSOLUTT FORBUDT
Håpløse idioter!
HOLD GRINDEN LUKKET!
- Hunden skal ikke tisse her. - Ikke hør på den slemme mannen.
Så du at gubben forsøkte å drepe Prince?
Hva gjorde du mot hunden?
Det ser mer ut som en vinterstøvel med øyne.
- Hunder er forbudt her. - Ikke spill politimann.
Kan du ikke si noe? Du er jo formann i styret.
- Jeg gjorde jo akkurat det. - Nei, ordentlig.
God morgen.
- Alt vel? - Klokka er vel sju.
- Kan vi få noen ord med deg? - På kontoret.
Nå blir du nok forfremmet.
- Alt bra? - Ja.
- Hvor lenge har du jobbet her, Ove? - I 43 år.
- Shit. - Shit.
- Du overtok din fars jobb? - Ja.
Vi har et tilbud til deg.
Du er jo bare 59 år. Kanskje du vil gjøre noe annet i livet også?
Syns dere at noe tyder på det etter 43 år her?
Det...
- Dere gir meg sparket. - Det er ikke... korrekt uttrykt.
Men det minner om det.
- Vi vil tilby deg et program. - En slags statelig utdannelse.
- Det er et skritt videre. - Det digitale tar mer og mer over.
Da har jeg et forslag.
Er det ikke lettest at jeg bare reiser meg og går?
Bra. Så sier vi det.
Vent litt, Ove. Vi har en avskjedsgave.
En hagespade.
Du kan bare ta abonnementet med dit du reiser.
- Det er ingen telefoner der. - Tuller du?
Stopp. Stopp! Stopp!
Hva faen?
- Kjør fram litt. Patrick! - Hva driver du med?
- Han er ikke riktig klok. - Biler er forbudt her i området.
- Du kan kanskje ikke lese svensk? - Er du blind? Er det jeg som kjører?
Hyggelig å treffe deg. Jeg heter Patrick.
Du kan kalle deg Mikke Mus hvis du vil. Men hvis du skal rygge -
- så sving motsatt vei og se i speilene.
- Hva sier hun? - Aner ikke. Det er persisk.
Er det ikke vakkert?
Nei, hallo! Nei!
- Nei, nei! - Jeg kjørte ikke på noe?
Ut! Nå! Still deg et sted der du ikke er i veien.
- Husk at... - Takk. Jeg kan kjøre bil.
- Hva er det nå? - Det er ryggesensoren til kameraet.
- Hva for jævla kamera? - Hei.
Mamma!
Ryggesensor! Du kan vel ikke engang spole tilbake et kassettbånd.
Idioter.
PARKERING ABSOLUTT FORBUDT!
Forsvinn!
Du har tatt sykkelen min. Få den.
- Var det ikke en damesykkel? - Det er kjæresten min sin.
- Og hvor bor hun? - I nummer 142.
Kommunistene som innførte kildesortering.
- Hun kan hente den selv. - Jeg kan vel for faen...
- Skal han bare ta sykkelen min? - Han er bare rar.
Hei, Ove. Alt bra?
Hvorfor spør alle om det? Hvorfor skulle det ikke være bra?
Fordi du er hjemme midt på dagen. Du har aldri vært syk.
Ville du noe? Eller vil du bare snakke bort livet?
Blir du med og spiser lunsj?
Idioter!
Faens fartsidiot! Det er forbudt å kjøre bil her.
- Sa du noe? - Biler er forbudt her i området.
- Å, faen. Jeg har tillatelse. - Det har du faen ikke.
- Ha det på badet. Kjør. - Forsvinn herfra!
Hva foregår?
Besøkende skal bruke gjesteparkeringen.
Det var derfor vi fikk laget den.
Det var fra kommunen. De skal ta Rune på pleiehjem.
Det er blitt så kaldt i huset. Kunne du se på det?
Nei. Legg et teppe til over ham.
Unnskyld at jeg ikke kom i går som jeg hadde tenkt.
Det gikk ikke. Det er rene sirkuset hjemme.
Noen noe naboer har flyttet inn.
Folks oppførsel nå for tida er sjokkerende. Ingen kan noe lenger.
De kan ikke rygge med henger, eller lappe en sykkel.
Så fort man ber om en liten t jeneste, skal de spise lunsj.
Tenk deg. Snart har vi et helt land der alle bare skal spise lunsj.
Fint man slipper det.
Og så har det også dukket opp en hvitsnipp i området.
Det er ingen orden når du ikke er hjemme.
Hvis jeg skynder meg, ses vi kanskje allerede i dag.
Jeg savner deg.
Det var da som faen...
Ja? Hva dreier det seg om?
- Vi har ris og kylling. - Selger dere ris?
Det er bare litt mat som takk for hjelpen.
Persisk mat med safran. Parvaneh er så flink til å lage mat.
Og jeg er veldig flink til å...
Hengeren er borte. Jeg så lappen. Det er vår feil.
- Vi tenkte du kanskje var sulten? - Det er jeg ikke.
- Da kaster vi det bare. - Her kaster vi ikke noe.
- Vi ville høre om du har en stige? - Selvfølgelig har jeg det.
Alle må ha en stige her. Det står i vedtektene.
Hvis dere vet om dem...
Da kan vi kanskje... få låne den?
Det er trygt for oss at du alltid er hjemme.
Her er støttebena.
Og bruksanvisningen.
Så... Jævler...
- Du har vel ikke en brakonøkkel også? - En umbraconøkkel.
Nei, en brakonøkkel.
Det heter ikke en brakonøkkel? Det heter en umbraconøkkel.
Jeg googler det.
Ove, kunne du se på varmen nå?
- Hvis jeg ber deg så pent? - Prøv å lufte ut radiatorene.
- Kan det være det? - Hei. Jeg heter Parvaneh.
- Dette er mannen min, Patrick. - Hei. Alltid fint å møte nye naboer.
Så fint dere har det her. Det er jo et paradis for ungene.
Herre min hatt. Har ingen jobb lenger?
- Kan du ikke hjelpe med utløftingen? - Utluftingen.
Man utløfter ikke radiatorer.
Rune skulle spurt meg om varmen før han begikk det statskuppet.
- Det var ikke noe statskupp. - Det var et kupp.
Skal du ha støttebena, eller?
Ove var formann for styret, men så stemte alle på mannen min.
Parvaneh, se her! Den er jo dritbra...
Ikke den. Det var Sonjas.
- Hun satt i... - Nå holder du kjeft!
Nå er det nok! Forsvinn herfra, alle sammen!
Forsvinn!
Paradis, eller hva?
Ove?
Ove? Kom og se på noe.
Ja. Skal jeg komme?
Ove?
- Ble ikke hylla fin? - Ja.
Hvor mange bøker har du egentlig?
Det er disse her og en kassa på kjøkkenet og noen ute i skuret.
Jeg bygger en til.
Det sies at hjernen jobber rasker i fall.
Inntrykkene av omverdenen settes på ultrahøy hastighet.
Jeg rakk å tenke en hel del. Mest på radiatorer.
Og på mamma. Hun døde tidlig.
Pappa var ikke en som viste sorg. Så det gjorde ikke jeg heller.
Det er som det er.
Én ting er sikkert.
Hva vi enn gjør her i livet, kommer vi ikke levende fra det.
Kom da. Vi drar hjem.
Pappa sa ikke så mye. Han brydde seg mest om huset.
Og motorer.
Sikkert fordi de heller ikke sa så mye.
Motorer kan gi deg frihet.
Men behandler du dem dårlig, så tar de den straks fra deg.
Men den natta snakket han.
Ove? Du skal vite hvordan alt henger sammen.
I en Saab 92.
- Hva gjør tennpluggen? - Det får bilen til å kjøre.
Akkurat.
Dette, Ove... Dette er livet!
Det vil aldri bli laget en bedre bil enn Saab.
Men for det meste sa han ikke noe.
Etter skoletid gikkjeg bort på pappasjobb.
- Hei, pappa! - Hei, Ove!
Han sa det var tryggest.
Vekk fra sporet!
- Vekk fra sporet! Ove! - Hva sier du?
Bak deg!
Det var første gang i livet at pappa klemte meg.
Av en eller annen merkelig grunn tenkte jeg på mamma.
Du må være forsiktig.
Det gjorde nok han også.
Så nå måtte jeg passe på.
Så. Ove. Det er nok nå. Nå må du slippe pappa.
Alle sa at han var for snill. Hvordan kan man være for snill?
Jeg ble kjent med pappas fine arbeidskamerater.
- Tom var en av dem. - Gi den tilbake til meg.
- Nei. Det var jeg som fant den. - Du kommer til å få så mye bank.
Noen ganger vet man ikke om man gjør det rette.
- Man har det på følelsen. - Din jævla snørrunge.
Noen ganger kan følelsen være blandet med direkte smerte.
Det vi finner, det beholder vi. Sånn har det alltid vært.
Ove?
Gjør hva du vil med lommeboka. Det var du som fant den.
- Jeg fant denne på toget. - Tusen takk.
- Hvorfor sa du ikke det om Tom? - Vi sladrer ikke på hverandre.
- Jeg ville beholdt lommeboka. - Ja.
Men til slutt hadde du levert den tilbake.
Ærlighet varer lengst.
Men noen ganger må ærligheten ha litt hjelp.
- Forstår du det? - Veldig bra. Jeg forstår.
Kom, så går vi hjem.
Så kom dagen dajeg endelig skulle få kjenne den store friheten.
- Hei, pappa. - Hei, Ove.
- Hvordan gikk det? - Du får se selv.
Det var som faen. Har du sett?
Gutter?
Har dere sett Oves karakterer? Han blir den neste formannen her.
Se på de flotte karakterene. Fantastisk.
Hent sjefen, for helvete! Hallo!
Pappa!
Hva faen?
Hva er dette for noe skrap dere selger?
Universaltau, så du. "Kan holde alt. "
Hva brukte du det til?
Idiot.
Man får ikke tak i et skikkelig tau lenger.
De nye naboene styrer og holder på. De spiser ris med safran.
Hva er galt med kjøtt og poteter?
Man trenger vel ikke helle Lucia i alle retter?
Dette var visst første gang du har måttet vente på meg.
- Hva driver du med? - Den rev Prince.
Hvis du kaster én stein til, syr jeg en dørmatte av mopsen din.
Det er en chihuahua. Den katten har vel rabies og pest.
Det har du sikkert også. Men vi kaster ikke stein på deg.
Tror du fremdeles du kan gjøre som du vil? Jævla gubbe.
Jeg sier det til Anders.
Få forståelse hos en sprett som kjørerAudi...
Fire nuller i grillen og den femte bak rattet.
Hvis den pisser på flisene våre én gang til, får jeg lagt strøm i dem.
Idiot. Det gjelder deg også.
Forsvinn! Det er privat eiendom.
27. august lånte du hageslangen min. Jeg vil gjerne ha den igjen.
- Skal du vanne nå i mars? - Du vanner ditt, jeg vanner mitt.
Kan du ikke se på radiatorene nå som du er her?
Takk. Det er veldig snilt av deg. Vil du ha en matbit?
- Ellers takk, jeg har spist. - Ja. Jeg skal bare hente slangen.
Rune? Rune?
Folk kommer til å gjøre hva de vil i foreningen.
Alt det vi to bygde opp vil falle sammen.
Og jeg driter i det. Jeg bryr meg ikke.
Jeg har nemlig tenkt å forsvinne herfra for alltid.
Jeg skal til Sonja. Det tenkte jeg du ville bli glad for å vite.
Du kan ikke gjør noe. Du kan bare sitte og se på mens alt...
Maten er snart klar.
Takk for lånet. Det var veldig snilt av deg.
- Du skal ikke ha litt mat? - Nei.
- Jimmy skal også spise. - Kålrulletter. Dritgodt.
- Det ville nok Rune sette pris på. - Han verken hører eller forstår noe.
Jo, Rune forstår mye mer enn man skulle tro.
Det er som om han vet akkurat hva som foregår i hodet på en.
Jeg må gå nå.
Slipp slangen.
Hei, Ove! Vi forsøker å få opp vinduet.
- Utenifra? Lykke til. - Du holder vel stigen?
Du skulle jo holde stigen. Hva skal du nå?
TAKK - DET SMAKTE GODT OVE
En Saab kan man da stole på.
Direktøren tar imot nå.
Det var veldig tragisk.
Hvis vi kan hjelpe med noe, gjør vi det. Bare si ifra.
Det er fine karakterer.
Det er deres. Det er pappas lønn for resten av denne måneden.
Han fikkjo alltid forskudd.
- Vi vil ikke ha dem tilbake. - Rett skal være rett.
Kanskje vi kan finne en annen løsning?
Jeg visste hvordan man gjorde, og jeg kjente alle fars kolleger.
Hva gjør du nå da, som pappa er i Himmelen?
Nei, ikke den. Ikke den.
Man kommertil et punkt i livet da man bestemmer seg for-
- hvem man vil være.
Nå er vi kvitt for lommeboka, din lille dritt.
Og det var der.
Klokka er mi!
- Er du Ove Lindahl? - Ja.
Vi har lett etter deg.
Vi skal se litt på huset ditt.
Det har kommet en ny arealplan.
Huset er jo ikke forenelig med de fremtidige byggeplanene.
Nei, Stig, det skal rives, alt sammen.
Du ser jo selv at det er rivningsklart.
Det var første gang jeg traff dem. Men ikke siste.
De sa aldri hva de het, bare hvor de kom fra.
Mennene i de hvite skjortene.
De fikk det alltid som de ville.
- Ove? Kaffepause. - Til slutt var det ferdig.
Og det ble ikke så ille.
Men det syntes ikke mennene i de hvite skjortene.
Hei.
Hvis det er sant at skjebnen er resultatet av våre egne dumheter, -
- så kan man si at det som forandret min skjebne,-
- var et resultat av mine naboers dumheter.
Er det noen igjen i huset? Er det noen i huset?!
Hallo! Hallo!
Pass på! - Jeg skal inn.
Jeg forsøkte å resonnere vennlig med brannmennene.
Men så dukket han opp igjen.
Slå av vannet. Det skal likevel rives.
Slutt å slukke!
Hvitsnippen.
- Hvor lenge har vi kjørt? - I omtrent en time.
- Hvorfor det? - Faen.
Jeg kunne vekt deg hvis jeg visste at du skulle av.
Men du sov så søtt. Har du forsovet deg nå?
Nei. Det er ikke noe problem.
Får jeg se billettene?
- Takk skal du ha. - Jeg har ingen billett.
Da må du kjøpe en.
- Jeg har ikke penger heller. - Jeg tar det.
Vær så god.
- Du får dem naturligvis tilbake. - Det ordner seg nok.
Jeg leser "Mesteren og Margarita".
- Kjenner du den? - Nei.
Det er en katt i boka som også sniker seg med.
Har du lest noe av Mikhail Bulgakov?
- Jeg har ikke lest hansis bøker. - Hans bøker.
- Ja vel. - Jeg studerer til lærer.
Jeg skal av her.
Vent! Du glemte denne her.
Etter den dagen stojeg opp hver morgen og tok halvsju-toget.
Men hun var forsvunnet.
Ettertre uker holdt jeg på å gi opp.
- Hei. - Hei.
- Pleier du å ta dette toget? - Ja.
Jeg er i militæret...
...i regimentet.
Ja, jeg tenkte jo at du skulle få tilbake pengene dine.
Er det ikke hyggeligere hvis du inviterer på middag i stedet?
Middag? Jo visst.
Jeg har ikke akkurat noe sted hvor jeg kan lage middag.
Jeg mente på en restaurant.
Ok.
- Hvis du pleier å gå på restaurant? - Ja.
- Da sier vi det. - Absolutt.
Hei! Hallo.
- Du er et kvarter for sein. - Er jeg?
- Vet du noe om biler? - Om biler?
Det er kanskje interessant å vite hvordan de kan kjøre framover.
Det er ikke så enkelt som man kan tro.
Tenk bare på en bil, en Saab 93, for eksempel, -
- den trenger en drivkraft, en motor. Saab bruker stempelmotorer.
Hvert stempel drives av en drivaksel.
Det fiffige ved Saab er at de er forhjulsdrevne.
Så de trenger ingen kardangaksel.
Pappa holder også på med biler.
- Du har nesten ikke spist noe. - Nei, jeg spiste hjemme.
Hvorfor det?
Så du kunne bestille akkurat hva du ville.
Jeg har løyet for deg. Jeg er ikke i militæret.
Jeg gjør rent i togene. Og huset mitt har brent ned.
Og nå må jeg gå. Takk for i kveld. Det var hyggelig.
Hun spurte hva jeg var interessert i.
Jeg svarte "hus". Det eneste jeg kom på.
Hun fortalte om en utdannelse.
To år senere var jeg utdannet ingeniør.
- Gratulerer! - Takk.
Så fine de er.
Nå... Så skal vi se hva det står på diplomet ditt.
"Ove Lind... " - Vil du gifte deg med meg?
Jeg lurte på om du kanskje hadde lyst til at vi...
Si det rolig og tydelig.
- Vil du gifte deg med meg? - Ja!
Ja, det vil jeg!
Ja, ja!
Au, for helvete!
- Hva faen holder du på med? - I like måte!
- Du må kjøre meg på sykehuset nå. - På grunn av litt neseblod?
Patrick falt ned fra stigen.
Ja, det kunne man vel ha tenkt seg.
Du får kjøre selv. I den lille japanske symaskinen du kom med.
Jeg har ikke førerkort!
- Hvor gammel er du? - 30.
- 30 år og ikke førekort! - Patrick er i livsfare!
- Da tar jeg bussen. - Greit, da kjører jeg.
Endelig.
- Hva skal du nå? - Hente ungene.
- Det lukter ekkelt her. - Mamma, jeg får ikke puste.
- Så sveiv ned vinduene. - Nei.
Ta opp vinduene.
- Hold opp. - Går det litt fortere?
Kjære Ove, de gir vel ikke folk bøter på et sykehus.
Det tar jo bare et kvarter.
Han er til observasjon. Jeg får se ham nå. Vi møtes her senere.
- Vent litt. Hva med barna? - De er jo med deg.
- Bok. - Ja, det ser jeg.
- Bok. - Hun vil at du skal lese den.
"Herr Brum har akkurat begynt med det han gjør hver tirsdag. "
'Når du blir stor, skal du vel bli lokfører,' sa Gull-Iver.
- Den boka er ikke så morsom. - Nei, det syns ikke jeg heller.
Du må fortelle med stemmer og snakke som en bjørn.
- Bjørner snakker vel ikke. - Denne gjør det.
"'Jeg har allerede vært lokfører lenge,' sa herr Brum. "
Kjempebra.
"Herr Brum trykket på en rød knapp. "
- "Hundre hissige honningbier... " - Hei, barn!
- En klovn! - Nå er klovnen Beppo her! Hei!
- Vil dere se en tryllekunst? - Jeg leser en bok for barna.
"Han leser en bok for barna. " Men nå er jeg her.
Har du fem kroner? Jeg trenger en femmer til trikset mitt.
Gi klovnen en femmer.
Takk. Nå begynner forestillingen!
Kan du si oss hvor du bor?
- Går du bare fra barna mine? - Jeg gikk ikke fra dem.
Disse undermåls, utkledde politimenn tvang meg ut.
Vi vurderte at faren din var en sikkerhetsrisiko.
Jeg ville bare ha igjen femkroningen min.
Klovnen Beppo takker for seg.
Vent litt. Dette er ikke den femkroningen jeg ga deg.
- Stakkars barn. - Jeg vil ha femkroningen min.
Er du dum i hodet?
Hva gjør du der borte?
Det var de lange sko. De er ikke engang morsomme. Bare upraktiske.
- Det er ikke klokt! - Hva var det jeg sa?
- Jeg tar den. Det er bot. - Det er min bil.
- Ha det, Ove. - Ha det, Ove.
Intercity 3214 passerer straks i spor 3.
Så hjelp til da, for helvete!
Er du ikke riktig klok? Gi meg hånda di.
Gi meg hånda di nå. Kom igjen! Er du idiot eller?!
Pappa!
Hva faen er det med deg? Vil du dø?
- Du reddet livet hansis. - Hans.
Det heter "du reddet livet hans".
Idiot.
Jeg har en tegning til deg. Vent der.
Her. Nasanin har laget en tegning til deg.
Du er den i farger. Hun tegner alltid deg i farger.
- Alltid? - Jeg har fått verdens beste idé.
Du skal lære meg å kjøre. Patrick kan ikke, og du er mye bedre enn ham.
- Jeg har ikke tid. - Jeg betaler bensinen.
Er det ikke en god idé? Hva var det?
Jammen stakkars liten!
- Lukk opp døra for meg. - Ikke inn til meg.
Nå åpner du døra!
Det er jo kjempekaldt her. Hent et teppe.
- Hvorfor? - Skynd deg. Nå!
Hei. Jeg var rett utenfor og hørte noen rope.
Nei, det skal gå fort. Vent.
Tjukkinger er gode på å holde varmen.
- Jeg henter noe å tørke den med. - Nei, ikke i kjøkkenet!
Hva er dette? Herregud, så lavt.
- Det var til Sonja. Kona mi. - Hvor er hun nå?
Hun... er død.
Hun var jævlig god til å lage mat. Jeg spiste alltid her. Ikke sant?
Hun er visst litt bedre nå. Hvem skal ta henne?
Jeg kan ikke. Barna mine er allergiske.
Gud, det er jo jeg også.
Det er ikke så lett å ta livet av seg som man tror.
Og nå har hun flyttet inn også. Så jeg må kvitte meg med henne først.
Og så kommer jeg. Det lover jeg, Sonja.
Hun så sånn ut fra før av. Jeg har ikke gjort henne noe.
Vi ses snart.
Jeg trodde ikke du likte barn.
Jo, selvfølgelig. Jeg vet bare ikke om jeg blir en god far.
Ove, du blir den beste faren barna våre kan få.
Det lover jeg deg.
Idiot!
Unnskyld, Ove! Kjørte jeg på deg? Jeg kjører med Anders nå.
- Hei hei, Ove. - Kan den spretten lære deg å kjøre?
- Du ville jo ikke kjøre med meg. - Du må ha på selen.
- Ja, akkurat. - Nå kom jeg til...
- Unnskyld. - Ha det.
Forsiktig nå. Vær forsiktig med pappas bein.
Hvordan gikk det?
- Jeg tar henne hvis du lukker opp. - Sett deg her.
Har du L-en? Reglene sier at du må ha det når du øvelseskjører.
Jeg klarer ikke å se en idiot lære en annen idiot å kjøre bil.
Takk!
- Hei, Ove. Alt vel? - Lær å lese bruksanvisninger.
Hei! Så herlig vær å kjøre i.
Det er litt persiske småkaker. Jeg kan nesten allerede kjøre bil.
Sett deg.
Stopp. Det var gult.
Jeg er helt håpløs.
Nå er det grønt lys. Du kan kjøre. Husk nå clutchen...
Gud, som han stresser meg!
Start forfra, slipp nøkkelen.
Man slipper clutchen og tråkker på gasspedalen.
- Jeg gjør jo det! - Slipp clutchen og...
Jeg klarer det ikke!
For helvete, da!
Har du aldri vært nybegynner? Ser du ikke skiltet?
- Ta det nå rolig, lillefar. - Lillefar!
Jeg er faen ikke din lillefar, faen idiot.
Jeg er storefar!
Hvis du tuter én gang til, er det det siste du gjør. Forstått?
Nå skal du høre på meg. Du har født to barn -
- og spytter snart ut det tredje.
Du kom hit fra Iran og flyktet fra krigens redsler.
Du har lært et nytt språk, tatt ny utdannelse, kan forsørge deg selv -
- og er gift med en udugelig fyr. Du kan faen meg lære å kjøre bil også.
Det er jo ikke hjernekirurgi?
Nå starter du bare bilen og kjører.
Idiot.
Bra.
Nei, nei. Jeg har allerede tatt kaker.
Nei, nei, her borte.
Dette var Sonjas yndlingskonditori.
Vi satt her hver lørdag klokka ett. Akkurat ved dette bordet.
Og spiste napoleonskaker?
- Hvordan visste du det? - Det er lørdag. Klokka er ett.
Hva gjorde dere etterpå?
Klokka to dro vi hjem.
Sonja leste en bok, og jeg og Rune vasket bilen.
Ikke en jævla maskin som riper lakken.
Rune?
- Dere snakker jo ikke sammen. - På den tida gjorde vi det.
Vi var nok ganske like.
Stans! Stans, sa jeg!
- Rune. - Ove.
- Vi samarbeidet bra. - Jeg tar snarveien over feltet.
- Dette gjør du ikke igjen. - Si det til vennene dine også.
Vi hadde det samme sunne verdigrunnlag.
På den første generalforsamlingen ble jeg valgt til styreformann-
- og Rune til nestformann. Klokt valg, syntes vi.
SYKKELPARKERING FORBUDT
Vi var begge overrasket over endelig å ha funnet en venn.
Til vi oppdaget den lille forskjellen mellom oss.
- Kjører du Volvo? - Ja.
Hva kjører du selv?
Saab.
Først lot vi som ingenting og var sammen som vanlige par.
Vi trådte varsomt.
Det ble en gutt!
Årene gikk. Vi mistet kontakten.
Men så plutselig, helt uten varsel, kuppet han meg ut av styret.
Jeg ble så forbanna på ham -
- at jeg gikk ut og kjøpte en Saab 9000. CS.
Så kjøpte Rune 960 Executive i stedet.
Til slutt ble gutten deres stor-
- og bestemte seg plutselig for å flytte til USA.
De så ham visst ikke så ofte.
Jeg hadde akkurat vært og sett på den nye Saab 9-5-
- dajeg tenkte at det måtte være på tide å begrave stridsøksa.
- Vi måtte snakke sammen igjen. - Jeg har tenkt litt.
Er det ikke på tide å legge striden bak oss?
Selvfølgelig er vi venner.
- Og så skjedde det. - Vil du se den nye bilen min?
BMW.
Jeg snudde på helen og gikk hjem. Rune hadde gitt opp for evig.
Man kan vel ikke kjøre Volvo hele livet.
Det var det siste sviket.
Fikk dere aldri barn?
Nå er klokka to.
Ove, jeg må jo ta teorien også. Kan du hjelpe meg?
Skal du det? Ja, det hører vel med når man skal ta førerkort.
Takk. Det kommer til å gå kjempebra. Du kjenner dem jo allerede.
- Hvem? - Ungene.
- Jeg tror ikke det er en god idé. - Kanskje jeg skal bli hjemme?
Nei, det er en god idé.
- Ring hvis det er noe. - Ha det.
Jeg er sulten!
Du er imot grusomme dyreforsøk, men ikke imot grusomme barneforsøk.
Nasanin vil ha velling før vi legger oss.
Du må vaske flaska selv. Pappa kan ikke installere oppvaskmaskinen.
Den satans oppvaskmaskinen kaster han ut av vinduet en dag.
Kom og se på romme mitt.
Hva skal man tenke på når man bygger hus?
Vann.
Og avløp. - Nemlig. Og også infrastrukturen.
- Har du bygd hus før? - Ja, men ikke murhus.
Han sa at jeg var best i klassen!
Har dere avtalt dette?
- Sepideh. - Hei, mamma.
Hun sover.
Hva er nå dette?
Hva driver du med? Er det deg igjen?
Når det gjelder sykkelen, så står det "sykkelparkering absolutt forbudt".
Var det ikke her Sonja bodde? Jeg var en tidligere elev.
Jeg kunne ikke lese eller skrive, men hun så ikke på meg som dum.
Så lærte jeg alt. Hun var dritbra. Unnskyld forstyrrelsen.
- Hva skal du med sykkelen? - Jeg skulle fikse den til kjæresten.
Eller det blir hun kanskje hvis jeg fikser den. Jeg må på neste jobb.
Jeg jobber også i kebab-sjappe. Jeg sparer til bil. En Renault.
Fransk? Vil du kjøpe fransk bil?
Så dukket en av dine gamle elever opp.
Så jeg må bare ordne en ting til før jeg kan komme. Sånn er det.
Bra. Slå av motoren. Nå kan du lukeparkere også.
- Men jeg kjørte jo inn i en bil. - Det gjør ikke noe.
Det var jo en Volvo. Vent her. Jeg skal bare ordne noe.
Sykkelen er reparert nå, så du kan gi den til hun jenta.
- Har du reparert den? - Bare ta den av bilen.
- Spiser du kebab? - Nei, hvorfor skulle jeg det?
- Hva gjør han her? - Hvorfor er du svart rundt øynene?
- Det er make-up. - Er det ikke for jenter?
Han tror han blir pen av det.
Da får man ingen jenter.
- Er du homo? - Ove! Sånn sier man ikke.
- Han får si hva han vil. - Er du en sånn homseperson?
Ja. Jeg er en sånn homseperson.
Da så. Hva bråker du for?
Du sier ikke noe om det med Mirsad. Faren hans vet ikke om det.
Jeg går ikke rundt og slarver om hva andre gjør.
- Du har et mye verre problem. - Hva da?
Kjøpe fransk bil!?
Det er godt å vite hva som får bilen til å gå framover.
Det er ikke så enkelt som man tror.
Jeg må virkelig tisse.
- Vi skulle jo gå gjennom motoren. - Det går ikke. Jeg skynder meg.
- Hei, er du Ove? - Du parkerer utenfor linjene.
Lena Samuelsson, lokalavisen. Det gjelder ulykken på togstasjonen.
Du reddet jo et liv.
- Da tar du feil. Det var ikke meg. - Jeg så jo alt selv.
Vi har en serie vi kaller "De usynlige heltene".
Der passer du fint inn.
Det har skjedd masse spennende ting i livet ditt.
- Skal vi ta en prat om det? - Nei.
Jeg har et brev her fra ham du reddet. Det må du lese.
- Det er rørende. Jeg har det her. - Nå er jeg klar.
- Det blir ikke noe. - Hva var det?
- Jeg hørte ikke noe. Kom. - Kan du åpne?
Og hva så? Jeg låste den jo ikke. Enhver idiot kan åpne den innefra.
Idioter.
Ove.
Vent.
Trodde du hun ville forsvinne av at du låste henne inne i garasjen?
Altså...
Du er jo ei bølle.
Ove...
- Jeg har tenkt på en ting... - Slutt å skryte.
Alvorlig talt... Jeg kan hjelpe deg med å rydde hjemme hos deg.
- Pakke ting i kasser og sånt. - Det trengs ikke.
- Det er stadig mange av Sonjas ting. - Det trengs ikke.
- Vil du ikke videre? - Jeg sa at du skulle ti stille.
Jeg har aldri møtt Sonja, og hun var sikkert helt vidunderlig, -
- men du har jo gjort henne til en slags helgen.
Hun ville nok helst være en vanlig Sonja.
En vidunderlig, men vanlig Sonja.
- Hold munn! - Ikke skrik.
Jo mer alle idioter plaprer om henne, -
- jo mer fortrenges det lille minnet om stemmen hennes som jeg har igjen.
Det var ikke noe før Sonja, og det er heller ikke noe etter det.
Jeg er jo her.
For faen! Stopp, for helvete! Stopp!
Vent litt.
Hvis du bare slutter med å oppføre deg som en hulemann, -
- så skal nok vi to bli enige.
- Flytt deg. - Aldri. I revers og forsvinn.
Hvis du har problemer med at vi kjører her, så ring kommunen.
- Det er andre måter å hjelpe Rune. - Jeg driter i Rune.
Det er forbudt å kjøre rundt her inne.
Ikke en meter til.
Hva er det egentlig med deg, Ove?
Jeg vet hva det er. Du er en kverulant.
Jeg har etterforsket litt om det i kommunens arkiver -
- og på internett.
Og jeg vet alt.
Jeg har lest alle dine vanvittige innlegg. Brevene til myndighetene.
Jeg vet alt om kona di og ulykken hennes, -
- og at du gir alt og alle skylda for den.
Men tenk om det bare var at du ikke var mann nok.
Jeg kan anmelde deg.
Jeg er ansatt i et privat hjemmesykepleie-firma.
Vi gjør bare det som allerede er bestemt.
Du burde heller bekymre deg om hjertet ditt, Ove.
Hva vet du om hjertet mitt? Hva?
- Hva vet du om hjertet mitt? - Kjør.
Svar! Hva vet du om mitt...?
Stans bilen! Stans bilen nå! Forbanna idi...!
Jævla hvitsnipper!
Siste advarsel! I morgen blir kreket gjort om til en mokasin!
Nå går han helt i frø.
Bare glem det. Glem det for, for faen.
Nei! Kampånd!
- Faens til hvitsnipper. - Ove.
Hallo, Ove. Lukk opp.
Hallo, Ove.
Er du ok?
Ove. Nå får du slutte. Maten er klar.
Ja.
Vent. Lukk øynene. Lukk dem.
Her. Her. Stopp.
- Hva er dette her? - Kom, vi skal danse.
- Nei. Nei, nei. - Jo. Jo, kom. Kom.
Jeg kan ikke.
Du kan danse på innsiden.
Ove... Du skal bli pappa til barnet vårt.
Vi skal bli foreldre.
Jeg elsker deg, Ove.
Jeg elsker deg også.
- Da må vi kjøpe en stasjonsvogn. - Ja, eller en vugge.
God idé. Jeg lager en.
Jævla slyngler. Hva holder dere på med?
- Vi ville bare spørre om noe. - Hva?
Mirsad har blitt kastet ut hjemmefra. Kan han bo her?
Her? Tror dere dette er et jævla hotell?
Mirsad kom ut i dag.
Jeg fortalte faren min at jeg er en sånn homseperson.
Og han hater homser.
Han ville begå selvmord hvis et av barna hans var homse.
Men drit i det. Vi stikker.
Sonja hjalp alltid andre.
Så kom.
God morgen.
Jeg har ristet litt brød, hvis det er ok. Og jeg satte over kaffe.
- Jeg går runden min. - Vil du ikke ha kaffe først?
Jeg har satt fram litt.. Brød og ost og sånn.
Før runden?
Nei, nå må jeg gå runden min.
Skal jeg bli med?
Det er vel et fritt land.
Ja, ja.
Vent litt.
Hei. Får jeg være med?
Jeg har begynt å trene.
- Hei. Jimmy. - Mirsad.
- Er faren din vanskelig? - Ja.
Han jublet ikke av glede.
ALL BILTRAFIKK FORBUDT
HOLD GRINDEN LUKKET!
- Har du hørt det med Rune? - Nei.
At de henter ham i morgen? Han skal inn på institusjon.
For noe tull! Det tar mange år før det er utredet.
Det vet jeg alt om.
Jeg lover. Beslutningen er tatt. De kommer i morgen.
Hun anket beslutningen for tre år siden. Nå skal de skilles.
Løgn. Ellers ville Sonja ha visst noe om det.
- Og jeg også. - Anita sa ikke noe til Sonja.
- Dere skulle ikke vite noe. - Og hvorfor ikke det?
Hun ville ikke be om hjelp.
Hun sa at dere hadde nok med deres egne problemer.
Sa hun det?
Sa hun at vi ikke skulle vite noe fordi vi hadde nok problemer selv?
Ja, og hva så?
En idiot. Det er det jeg har vært.
Ikke vær sint på meg, Sonja.
Det er vanskelig å erkjenne at man har tatt feil.
Spesielt når man har tatt feil lenge.
Unnskyld.
Men nå skal det ordnes opp.
Jeg vet jo hvordan du pleier å bli urolig når jeg er sint.
Men denne gangen tror jeg du er enig med meg.
Nå er det faen meg krig!
Gi meg alle de forbanna papirene mellom dere og kommunen -
- og forsikringen, Landstinget og kirken. Alt om Rune.
Trykk st jerne hvis du vil gjenopprette ditt abonnement.
Kan jeg låne telefonen din?
Oss naboer imellom.
Men det spiller vel for helvete ingen rolle om noen andre har anket.
Det er en høyere instans. Kan du ikke lese? Er du analfabet?
Analfabet! Hallo?
Hallo?
Man kan ikke snakke med folk når de bare legger på.
- Eller med en som skriker. - De hører jo ikke.
Sett deg ned.
Slå av den der.
Det er de samme menneskene hele tida.
De samme menneskene. Det har det alltid vært.
De heter litt forskjellig, men det er de samme.
De stiller til masse jævelskap.
De faens hvitsnippene.
Hør på deg selv.
Du sa jo til meg at man aldri måtte gi opp, ikke sant?
Og så sitter du der og syns synd på deg selv.
At du har hatt det for jævlig. At alle er idioter.
Og så gir du bare opp.
Fordi du tror at du er den eneste som kan klare seg helt uten hjelp.
Vet du hva, Ove?
Det er ingen som kan klare det. Ingen. Ikke engang du.
Du kan gå nå.
Gå, sa jeg. Jeg orker deg ikke mer.
Det var hennes idé fra starten.
At vi skulle ut og reise sammen, bare vi to, før barnet kom.
Og hun var fast bestemt på at vi skulle ta bussen.
For det var mer romantisk, sa hun, -
- og jeg sa henne ikke imot.
Det var jo også litt bedre rent økonomisk.
Nede i Spania syntes Sonja at man skulle gjøre som de lokale.
Men jeg oppdaget fort at spanjolene hadde mye å lære-
- av svensk byggeskikk.
Vi hadde det fint.
Vi gikk ut og spise hver kveld.
Vi hadde spart mat fra lunsjbuffeen,-
- som ble til en fin middag i det fri.
Skål.
Men så måtte vi hjem.
Hola.
- Nei, nei. No. No.
- Hva sa han? - Han virker glad.
vi kommer, vi kommer fra Pepperkakeland
på veien, på veien vi vandrer hånd i hånd
La dem være, Ove.
- De har det bare morsomt. - Har de?
I bussen ville Sonja at jeg skulle kjenne på magen, -
- for babyen, hun sparket der inne.
Kjenn her.
- Kjenner du det? - Det er jo hele tida.
Jeg må bare på toalettet.
Sonja?
Sonja? Sonja?
Sonja!
Hjelp! Hjelp!
Du kan gå inn til henne nå.
Jeg satt hos henne i en uke.
Ingen turte snakke til meg. Det var sikkert tryggest.
Til en dag...
Han sa at Sonja aldri ville våkne igjen.
Det skal du faen ikke si til meg!
Og så skjedde det uforklarlige.
Det var som om det beste og det verste skjedde samtidig.
Men etterpå var jeg nødt til å fortelle hva som hadde skjedd.
Om et liv som ikke lenger fantes.
Midt i all smerten følte jeg en indre styrke,-
- og i begynnelsen kunne jeg bruke sinnet til noe konstruktivt.
Sonja fortsatte å studere.
Hun hadde ett år igjen av lærestudiet.
Men da hun varferdig var det ingen jobb å få.
Jeg er så lei for det.
Den gang var ikke skolene handikapvennlige.
Men så en dag viste Sonja meg en annonse i avisa.
Det var en klasse som samlet barn med bokstavkombinasjoner-
- som ikke engang var oppfunnet ennå.
CV-en din er fin, men som du nok forstår har vi ikke mulighet for -
- å ansette en bevegelseshemmet lærer.
Da gikkjeg inn i det store mørke. Jeg ville knuse dem alle.
Det jævla busselskapet, den fordrukne bussjåføren, -
- vinprodusenten, reiseselskapet.
Jeg skrev til den spanske og svenske regjering, -
- men ingen brød seg.
Ideen med det hele er at man bygger ut fra trappen og så...
De ville ikke engang bygge en liten rampe, så Sonja kunne jobbe.
Jeg stevnet alt og alle for å oppnå en slags rettferdighet-
- for noe jeg ikke engang visste svaret på selv.
Til slutt var det Sonja som var den sterkeste av oss alle.
Ove.
Enten dør vi, eller så lever vi.
Samme kveld tokjeg bilen og bygde det nødvendige på én natt.
Dagen etter begynte Sonja å jobbe.
Velkommen.
Homer skrev "lliaden", som handler om den trojanske krigen, -
- men når ble diktet skrevet?
- David? - År 700.
- Før Kristi fødsel. - Pokker.
Så ønsker vi Richard Stenebo velkommen.
- Hei, Richard. - Velkommen.
Jeg Ijuger ikke. Etter bare ett år kunne samme elev -
- med letthet sitere 400 år gammel poesi på skoleavslutningen.
Så uendelig i sine ferdigheter.
Så lik en gud i sin gestalt -
- og sine handlinger.
Dyrenes forbilde, -
- og dog er hun for meg...
Bare støv.
Bravo!
Hun kjempet for det gode.
For de barna hun aldri fikk.
Og så for et halvt år siden gikk hun bort i kreft.
Og jeg lovet å komme etter henne.
- Da var det på tide. Er han klar? - Du kommer ikke lenger enn hit.
Du har hatt tre år på å ordne dette i ro og mak.
Avgjørelsen er tatt.
- Vi gjør dette for din skyld, Anita. - Hva slags kjærlighet er det?
Å skilles, når man trenger hverandre som mest?
Problemet er at han ikke aner hvor han er 24 timer i døgnet.
Nei, men det vet jeg.
- Og hvem skal ta seg av ham? - Det skal jeg.
- Med litt hjelp... så... - Litt hjelp? Fra hvem da?
- Hei. Lena fra lokalavisen. - Hei.
Jeg har de siste tre års regnskap fra pleiefirmaet Konsensus, -
- som du er medeier av, og det er kun et marginalt overskudd.
Samtidig er det kontoutdrag fra en bank på Kanaløyene.
Det har gått inn masse millioner. Ubeskattet.
- Hvor faen har du dem fra? - Fra internett.
Jeg kan snakke med redaktøren. Han vil nok gjerne forfølge dette, -
- men det er min avgjørelse, hvis du forstår.
Han ga seg med én gang.
Det var bedre på vår tid.
Da kjempet man i det minste for prinsippene sine.
Ove! Ove!
Ove! Ring ambulansen!
La for faen ikke ambulansen kjøre inn på gården.
Der borte ved vinduet.
Hei. Parvaneh, du står oppført som nærmeste slektningen.
Din far har en hjertefeil. Man kan si at hjertet hans er for stort.
- Unnskyld, for stort? - Ja. Men han klarer seg.
Ove.
Du er sykt dårlig på å dø.
Shit, nå tror jeg det skjer, Ove.
Shit!
Den sto jo mest bare og samlet støv.
- Men den er aldri blitt brukt. - Den er kjempefin. Takk.
- Den burde kanskje males litt. - Hold babyen.
Jeg skal vise den til Patrick.
Hei på deg.
Så kan du ligge her.
Du er en glad en.
- Dere skal vel også ha noe. - En iPad. Takk, morfar.
Den følelsen kjenner jeg igjen.
Det er som å kjøpe en ny bil.
Dette er livet.
Det er ikke måkt snø utenfor Oves hus.
- Det spiller vel ingen rolle. - Klokka er åtte.
Han går normalt runden nå.
Ove!
Du skal ikke være redd for at jeg har gjort noe dumt.
Når du leser dette har legens diagnose inntruffet.
Hun sa at jeg hadde for stort hjerte,-
- og selv om det høres fint ut, er det ikke så bra.
Før eller siden må man betale for det.
Begravelsen skal foregå i en kirke, som seg hør og bør.
Ikke noe tull med å spre asken for vinden eller noe annet dumt.
Det skal foregå i stillhet med bare de nærmeste og dem-
- som synsjeg har oppført meg ordentlig.
Katten spisertunfisk to ganger om dagen og vil ikke drite hos andre.
Og la forfaen ingen få kjøre bil inn på området.
Norske tekster: Lise Weggersen Scandinavian Text Service 2015